Forestil dig, du har brugt fem år på at specialisere dig som kirurg.
Men nu spiller de år ingen rolle.
Nu er der kun en prøve, som står mellem dig og resten af din karriere.
Den sker på et tilfældigt hotel, hvor du får tilfældige spørgsmål.
Er du nervøs? Det bør du være.
- Vi skulle være kørt nu. - Flyet letter om tre timer.
- Folk kommer jo ikke. - Ingen kommer for sent.
Det er hurtigt at flyve til San Francisco. Bliv nu ikke nervøs.
Ikke igen...
Mine forældre ringede i morges og sagde, alle i kirken beder for mig.
Tænk, hvis jeg ikke består?
Stop, Kepner. Du er traumakirurg. Vi vinder sværere kampe hver dag.
Tør nu tårerne væk. Sig efter mig: "Jeg er en soldat."
- Jeg er en soldat. - Nej, tro på det. "Jeg er en soldat."
- Jeg er en soldat! - Gå så op i bussen.
Karev?
Spis laks til middag. Ikke en, der var frossen. Det mindsker omega 3.
- Lytter du, Avery? - Jeg prøver at lade være.
Har du kontanter? Værsgo.
De vil have rutinesvar, ikke noget nyt og smart. De tester viden.
- Det kan du klare i søvne. - Vil du have, jeg skal slappe af?
- Ja. - Det her hjælper ikke.
Giv den gas.
- Er det ikke spændende? - Det er et mirakel, de skal af sted.
- Hvor pokker er Karev? - Han kommer.
- Jeg kommer! - Et mirakel... hvor er Meredith Grey?
- Hun kastede op, da jeg gik. - Hun har feber. Jeg bør blive her.
Nej, børn bliver syge. Det er livets væmmelige vilkår.
Du må ikke gå glip af det her på grund af morhormoner.
- Rejs nu og bestå. - Hun er jo syg.
- Men faderen er læge. - Zolas netværk er fyldt med læger.
Hun klarer sig. Rejs nu og gør mig stolt.
Mor elsker dig, Zozo. Jeg kommer snart tilbage.
Tak, Torres. Vil du passe hende, mens jeg ringer?
Nej. Sofia var syg i sidste uge, så jeg holder mig væk.
- Hvad var det med netværket? - Det er bare noget, man siger.
- Hvorfor faldt Tommys trombocytværdi? - Han er ikke din patient.
- Iltmætningen er lav. Vi bør... - Vi har klaret os selv en tid.
- Bland dig ikke nu. - Karev! Kom herud. Nu.
Tommy får det værre. Hvad viste røntgen?
Se eksaminatorerne i øjnene, men glo ikke. Og forhast dig ikke.
Man skal tænke efter. Men ikke for længe.
- Jeg klarer det. - Det håber jeg. Jeg ved det.
- 23 minutter for sent. Det er dumt. - Kan man få en bus uden dig?
Farvel.
- Jeg har brug for dig, Lexie. - Hej. Hvad...?
Jeg skal bruge dig. Jeg skal transplantere, og turnuslægen tror -
- at "rense nekrotisk hud" er en cd med Nine Inch Nails.
- Er det ikke det? - Jo, måske.
- Du savner bare Jackson. - Vi samarbejder. Vi forstår hinanden.
Ligesom det var mellem os. Jeg har brug for dig.
Jeg kan ikke. Jeg er bagud med Shepherds forskning.
- Jeg ville arbejde i nat. - Jeg ville gerne arbejde sammen.
- Men hvis du har travlt, så... - Mark, vent.
Måske bør du høre Nine Inch Nails seneste cd.
Den er ret... fresh.
Okay.
"Fresh"?
Dreng, 16 år. Biluheld. Hjertestop to gange.
Overtryk: 80. Takykardi. Kontusioner og sår på bryst og mave.
- Hård mave betyder meget blod. - Det tog en time at få ham ud.
- Han fik to hjertestop. - Tag EKG og skaf portabel røntgen.
Ricky! Hvorfor kørte han? Han skulle til basketballtræning.
- Er han allergisk? - Nej.
Vi sagde, at hvis han fik bøder, så ville vi tage bilen!
- Hæng en pose 0-, og varsko CT. - Hvad sker der?
Undskyld. Ja... Case Western Reserve.
- Kender du Ted Stevenson? - Ja.
Han tilbød mig et job. Måske kan jeg starte der. April Kepner.
Kevin Banks, du tog mit job. Nu har jeg vel fået besked. Tak...
Han hader mig.
- Hvordan gør du? Du er lige kommet. - Eksaminator vil også hade mig.
- En ud af fem dumper jo. - Så gør dig selv nervøs.
Vi er vant til værre. Ingen forbløder. Det skal nok gå.
- Cristina. - Hvad er der?
- Zola har maveinfluenza. - Og? Børn bliver syge.
Zola har maveinfluenza.
Åh, nej... nej, du må ikke blive syg.
- Godt. - Du flipper bare ud.
- Træk vejret dybt. - Skal vi tjekke ind og få frokost?
- Hvad skete der? - Maveinfluenza.
- Sagde du ikke, Zola har influenza? - Prøver du at sabotere det for os?
- Hun har jo ikke pest. - Jeg troede, vi var venner.
Hold dig væk, din smittebærer. Kom, så tjekker vi ind.
Sæt dig ned, så ordner jeg din registrering.
Dr. Robbins, det er Alex. Jeg tænkte på Tommy.
Har du tænkt på ilt med væske? Bare giv mig besked.
Er det din mor?
Søde ven! Jeg ved, at du ikke vil se din mor inden eksamen.
Men vi når ikke at ses i morgen, så jeg ville ønske held og lykke.
- Tak, mor. - Jeg tog den med.
- Det behøves ikke. - Den er her et sted.
Du protesterer altid, men du vil jo have den.
- Nej, det behøves ikke. - Værelse 809, hvis du ændrer mening.
- Tog din mor din sutteklud med? - Nej, min lykkeblyant.
- Ved du, at prøven er mundtlig? - Ja, men jeg har den altid med.
- Så er den din sutteklud. - Ja, den er vel... min sutteklud.
Udfyld det.
Er der 100 mennesker herinde? Hvis Kepner har ret, så dumper 20.
Jeg skal kaste op. Jeg mener på dig...
- Det er tarmen. - Igen?
Vi ved ikke, hvor slemt det er, før vi opererer.
Vi har allerede fjernet meget af tarmen. Måske overlever han ikke.
Det har du sagt flere gange før. Vi gør det. Operer ham.
- Vi går ind endovaskulært. - Læg snittet, så forbereder jeg.
Du giver kun blodfortyndende. Han forbløder, inden vi når noget.
En operation gør mere skade end gavn.
Hun har ret. Det er det bedste alternativ. Et godt kompromis.
Dr. Hunt. Hvad er det, vi forbereder?
- Laparotomi. - Et endovaskulært indgreb.
Begge dele. Det er en god plan.
Begge dele. Gør ham klar fra top til tå.
- Ring, når jeg tager tibiafrakturen. - Hvad skal du?
- Vil du være her? De hader hinanden. - De håndterer det som professionelle.
Nej, det er koldt og farligt. Det er som at desarmere en bombe -
- i et hjemsøgt hus. Og der er bjørne overalt.
- Og bjørnene har knive. - Jeg skal være her i otte timer.
Tæm dem, ellers dør vi. Deres had vil knuse hospitalet og dernæst planeten.
Jeg regner med dig, Bailey. Alle regner med dig. Held og lykke.
"56-årig med obstruktion i bugspytkirtlen -
- og udvidet bugspytkirtelgang: Pancreaticojejunostomi."
Stop. Vi bør have læst nok. Og du har jo din magiske blyant.
Har han en magisk blyant? Hold op...
- Han fik den af mor. - Kan den magiske blyant stoppe det?
Undskyld, men det hele blev pludselig så virkeligt.
- En er ude. - To. Først Grey...
- Meredith er ikke ude. - Stille. Dr. Robbins.
- Hvorfor ringer du, Karev? - Du ringede ikke tilbage.
- Har du Tommys røntgenbilleder? - Ja. Nekrotiserende enterokolit igen.
- Vil du operere? - Ja, om nogle timer.
- Jeg sms'er når... vent. Karev? - Jeg må gå.
- Vil du spise? - Nej, jeg skal tilbage til Seattle.
Hvad...?
Hej. Nej, jeg fik lige en lur. Jeg er bare lidt træt.
- Hvordan har Zola det? - Feberen er faldet.
- Men hun skriger jo. - Hun skriger: "Heja mor!"
- Har hun det bedre? - Ja, hør selv. Hun græder ikke nu.
- Nu kom smilet. - Ja, det er dejligt.
- Er du klar til i morgen? - Ja, bestemt.
Jeg kan søge en stilling på Massachusetts General.
- Så får Zola en Boston-dialekt. - Jeg tøver med Brigham-jobbet.
- Og jeg har ikke bestået endnu. - Det gør du. Rør ikke knapperne!
- Flot. - Jeg tager ingen chancer.
- Min unge lagde bare på. - Det vil nok ske igen.
- Hvor fik du fat i nål og drop? - Hele hotellet er fyldt med læger.
- Du er så sød. - Bliv nu ikke sentimental.
Jeg skrider fra smittefaren om 60 sekunder.
Av! Det tager jeg i mig igen.
Fjern røntgenapparatet.
Godt. Hvor var vi? Klem af.
- Jeg håber, at det var det værd. - Er I snart færdige?
Ja, men spørg Altman. Hun plejer ikke at være enig.
Jeg skal kontrollere transplantatet, så jeg er ikke enig med Hunt.
Så forstyrrer jeg ikke. I løser de problemer, vi alle vil have løst.
- Jeg kommer tilbage senere. - Du kan da blive her. Bliv her!
- Må jeg sidde her? - Ja da.
Jeg bad min turnuslæge om at købe alt andet end linsesuppe. Hvad fik jeg?
- Linsesuppe. - Medicinens fremtid...
- Ikke alle er så håbløse. - Avery er hurtig, grundig, sjov.
- På sin egen tørre måde. - Hvorfor gjorde I det forbi?
Det er "Dumbo, den flyvende idiot"...
Han skulle behandle brandsår. Nu er der nok ild i ham. Vi ses.
Sæt sårhagen her, så kan vi bedre se den.
- Hvad kan jeg gøre? - Hvad laver du her?
- Jeg kan ikke være passiv. - Du kan intet gøre.
- Jeg kan assistere. - Nej, jeg kan intet gøre, Alex.
Se selv.
Næsten hele tarmen er nekrotisk. Man kan intet gøre. Jeg syr sammen.
Alle bryder sammen. Meredith er syg, og Alex... hvordan kunne han?
Tænk ikke på det. Fokuser på din egen situation.
- Jeg er en soldat. - Hvad?
- Ingenting. Vi klarer det, ikke? - Jo, for pokker.
Du og jeg.
- Hvem er det? - Han tror, at jeg stjal hans job.
- Han hader mig. - Han er et fjols. Her kommer han...
- Lad være... - Jeg vil sige undskyld.
Jeg var så dum tidligere. Er vi gode venner igen?
Ja, fint. Intet problem.
- Undskyld. - Du skal ikke undskylde.
Må den bedste mand vinde. Eller kvinde.
Han har drukket nogle øl og fik en trist nyhed...
- Hun kan vel noget, jeg ikke kan. - Alle er jo pressede lige nu.
Det er en stor dag i morgen. Måske bør du sove rusen ud.
Er du hendes kæreste? Pas hellere på, for Ted Stevens elsker rødhårede.
Gå hellere.
Det ved du måske allerede. Var det sådan, du fik jobbet?
Din kælling.
- Mener du det? - Vil du slås?
Ja, din kælling. Jeg vil slås!
- Vil du have mere? - Hold din store kæft.
Jeg har også en stor hjerne! Det er derfor, jeg fik dit job.
Forsvind inden for 30 sekunder, ellers kan I ikke gå til eksamen.
Det var ikke vores skyld.
- Hvad laver du her? - Hvad jeg laver her?
- Hvad laver I her? - Vi ville bare spise.
Jeg troede, at I ville bevise, at I er den dyre uddannelse værd.
At I ville vise, at de kirurgiske drømme ikke brister i morgen -
- når I ikke kan besvare et spørgsmål, fordi I ikke har sovet -
- fordi I var oppe hele natten og deltog i barslagsmål.
- Vi går nu. - Ja. Godaften.
- Hold da op. - Hvor vildt...
- Syede du bare sammen? - Tarmen var for nekrotisk.
- Han kan ikke overleve det. - Så behandler vi, til han er klar.
- Vi må da kunne gøre noget. - Morgan.
Vi har gjort det. Du har gjort det. Du har gjort alt.
Jeg er ked af det. Det er jeg virkelig.
- Jeg er næsten klar. - Kan vi redde milten?
- Trykket falder. Hvad skete der? - Der er en lækage. Røntgen.
- Jeg vidste det. - Lækager er da almindelige.
- Løs det, og gå så. - Hvad tror du, at jeg gør?
Lækagen sidder under diafragmaet. Jeg kan flytte transplantatet...
- Han er åben. Vi kan arbejde manuelt. - Ja. Fjern røntgen.
- Der er for meget blod. Hjælp mig. - Nej, Altman kan assistere.
- Altman? - Jeg er ufokuseret.
I klarer det, så jeg vil gå.
- Katherine? - Richard, er du eksaminator?
- Ja, eller også forfølger jeg dig. - Hvor heldigt. Giv mig et knus.
- Plejer du at være her? - Ja, jeg skræmmer fremtidens læger.
- Hvad laver du her? - Katz fik influenza, så de bad mig.
Jeg troede, at jeg skulle glo på svedende reservelæger hele dagen.
- Det her er meget bedre. - Det håber jeg da.
- Jeg kommer. - Åbn ikke. Jeg bliver syg af luften.
- Mangler du noget? - Nej tak.
- Har du sovet? - Nej. Det er værst, når jeg ligger.
Eller når jeg står op åbenbart...
- Tror du, at Zola vil hade mig? - Hvorfor?
Mødre skal være hos børnene, når de er syge. Så skal de trøstes.
Min mor trøstede ikke mig, og nu trøster jeg ikke Zola.
Så jeg vil bare høre, om du tror, hun vil hade mig.
- Owen gik i seng med en. - Ja.
- Vidste du det? - Ja.
- Ved alle det? - Nej.
Han troede, du havde fortalt mig det, så han fortalte mig det.
- Nå... - Han er en gris. Du fortjener bedre.
Er du der?
Ja, jeg er her.
- Hold nu op... - Du slog en fyr!
Jeg slog en fyr. Jackson, det her skal nok gå.
- Vores sidste aften som reservelæger. - Det håber jeg.
Nej, tvivl ikke på dig selv. Vi nakkede ham, og vi nakker prøven.
- Hvor kommer den selvtillid fra? - Jeg er en soldat.
Ja, hvad det end betyder...
- Hov, April... - Skulle jeg ikke have gjort det?
Bare sig, hvis jeg skal stoppe, så gør jeg det.
Du kysser mig sådan og...
- Du er jo jomfru. - Ja!
Jeg har altid tænkt på, hvordan livet blev, og fulgt alle reglerne.
Men jeg er ikke den samme, som da jeg startede på uddannelsen.
Jeg slog en, og det føltes fantastisk.
Hvis noget føles fantastisk, så kan det vel ikke være dårligt?
- Ja... - Du, Jackson.
Det er fint. Jeg lover, at det bliver fint.
Hvis Jackson ikke består i morgen, så vil du være ansvarlig for det.
Vær ikke bekymret for Jackson. Han har læst.
- Han skal nok klare den. - Og hvad med dig?
- Hvordan har Adele det? - Godt, tror jeg.
Jeg har ikke besøgt hende i en tid. Hun bliver forvirret, når jeg kommer.
Og hvordan føles det for dig?
Det er det rigtige at gøre.
Hun er faktisk lykkelig.
I vores alder er det uventet, at vi stadig skal blive voksne.
- Hvordan går det her? - Jeg er helt uskyldig.
Han er helt umulig... Han burde have været her for at hjælpe os.
Men nej! Han lytter ikke til mig. Han modarbejder patientens pleje.
- Det var otte timer... - Hvorfor er det mit ansvar?
Hun lytter til dig. Jeg arrangerede pigeaftenen. Det er din tur.
Vi kan ikke arbejde sammen, hvis han altid er imod mig.
Han er ikke imod dig. Han havde en anden mening om behandlingen.
Du ser ham kun som den mand, du bebrejder din mands død.
Vi ved, det ikke var hans skyld, men han protesterer ikke for din skyld.
Han modarbejder ikke dig, men du modarbejder ham.
Han mistede dig som ven og måske sin kone. Hans verden styrter sammen.
Jeg håber, det hjælper dig at bebrejde ham. Det hjælper ikke ham.
Jeg har afsluttet blodtryksbehandlingen.
Jeg har fjernet sondemaden og droppet, så han får ingen næring.
Klarer du det?
Jeg slukker for respiratoren og fjerner endotracheal-slangen.
Har du brug for lidt tid?
Han vil trække vejret langsommere, og til sidst stopper hjertet.
Det kan tage minutter eller timer.
Det her er første gang, jeg har kunnet holde ham -
- uden alle slangerne. Det er dejligt.
Bliv her. Vil du ikke nok?
- Hejsa. - Så ses vi igen.
Det var vel ikke min skyld?
At I gjorde det forbi. Avery og jeg arbejder sammen, du ser mig så tit.
- Er det hårdt at skulle se mig? - Nej da.
Godt, for det her føles rigtigt. Jeg savner at tale med dig.
- Jeg savner dig. - Jeg savner også dig. Og...
- Jackson og jeg gjorde det forbi... - Vi behøver ikke at tale om det.
Vi kan være venner, som ikke taler om det der.
Fint.
Men jeg er din ven, så hvis du ikke har glemt ham, bør du sige det.
For I to passer virkelig sammen.
- Tak. - Arbejd ikke for længe.
- Jeg kigger forbi dem. Så ryster de. - Du er da forfærdelig.
- Du er vel næppe moderlig. - Jeg er støttende og opmuntrende.
Jeg har set dig med reservelægerne. Jeg kender dine tricks.
Men du kender nok ikke alle mine tricks...
- Vil du have kaffe? - Nej.
- Mere dessert? - Nej.
Er du træt?
Nej, slet ikke.
Skal jeg bede om regningen?
- Søde ven, må vi få regningen? - Så gerne.
Godt...
Det var fantastisk.
Ja! Ja, det var...
Du var fantastisk, mener jeg. Du...
Er du glad for, at vi gjorde det?
Ja.
- Føles det godt? - Ja, jeg er bare... træt.
- Vi bør sove nu. - Ja, det bør vi.
- Her eller...? - Ja, ja.
Eller du kan gå...
Du vil vel hente din blyant?
Det er midt om natten.
Ja...
Men ved du hvad? Jeg kan gå, hvis du synes.
Ja, jeg kan gå ind og sove lidt.
- Er du sikker på, alt er fint? - Ja da.
Vi ses i morgen.
Du kan bo hos mig. Alex, Jackson og April er flyttet, så der er plads.
- Jeg vil ikke flytte ind hos dig. - Flytter han ud?
- Det ved jeg ikke. - Men det er forbi.
Det kan ikke bare være forbi. Vi er jo gift.
Ja... Derek havde en god advokat, da han blev skilt.
- Jeg vil ikke have en advokat. - Fint.
- Han var dig utro. - Men han forelskede sig ikke i hende.
Han havde sex med en... en gang.
Han var fuld. Skal vi så skilles?
Han begik en fejl. Hvis det var mig...
Hvis jeg havde sex med en, da jeg var fuld... det kunne jeg have haft.
Hvis jeg havde gjort det, ville jeg ikke ønske, at Owen forlod mig.
Alt er bare rigtigt eller forkert.
Godt.
Sig det.
I blev gift meget hurtigt.
- Vær på min side. - Jeg er på din side.
Men du forsvarer ham jo. Jeg ved ikke, hvad man skal føle.
Han er min mand. Det her er et ægteskab.
Ja.
- Jeg vil forlade ham... - Okay.
- Så bør jeg rejse. - Vil du så arbejde på Stanford?
Eller på Columbia.
Så ville du også forlade mig.
- Du skal måske arbejde på Brigham. - Sikkert ikke.
Men måske.
Ja, jeg ville også forlade dig.
- Man kan jo ringe. - Du hader at ringe.
Ja, det ved jeg. Men jeg skal jo ikke kunne lide det.
Stik hånden ind under døren.
Hvad?
Gør det nu bare.
Åh, nej... han er holdt op med at trække vejret.
Nej, jeg er ikke klar til det endnu. Jeg er ikke klar.
Åh gud...
Åh, min lille Tommy...
Mor elsker dig så højt.
Jeg elsker dig så højt.
- Hvordan har Morgan det? - Hvordan tror du?
- Karev... - Det var en lang nat.
- Kan du skælde mig ud senere? - Nej. Jobbet kræver, at du består.
Derfor skal du faktisk gå til den eksamen.
- Jeg bør blive hos Morgan. - Hun må klare sig uden dig.
- Jeg passer på Morgan. - Prøven er om tre timer.
Jeg har aldrig oplevet, at du har svigtet en patient.
- Giv ikke op nu. - Jeg når det ikke.
Prøv.
- Er du vågen? - Ja.
- Hvordan har du det? - Værre.
- Rejs dig op. - Det kan jeg vist ikke.
Åbn døren.
- Gør dig klar. Jeg klarer mig. - Åbn døren!
Så, så...
Det var sidste gang, du kaster op.
Viljen styrer alt. Du klarer det her.
Ja, ja, mor. Du havde ret. Jeg vil alligevel altid...
- Undskyld. Jeg troede, mor var her. - Det er helt i orden.
Jeg troede, det var roomservice. Men det er helt i orden.
Held og lykke, min ven.
Jeg...
- Tror du, han bliver traumatiseret? - Ja, for livet.
Vi kom igennem natten.
Ved du hvad, Zola? Vi er stærke. Og mor skal nok bestå sin eksamen.
Forhåbentlig kaster du ikke op en tid.
- Hvor var du hele natten? - På hospitalet?
- Hvorfor er hun en humlebi? - Hun har kastet op på alt andet.
Mark sagde, at han savner mig.
Og jeg savner ham.
Jeg savner ham så meget.
Han tror, at jeg stadig elsker Jackson.
Jeg prøver at sige, det er forkert, og at jeg elsker ham.
Men når jeg åbner munden, kommer der ingen lyd ud.
Og alting er så rædsomt.
Det skal nok gå alt sammen.
Det skal nok gå.
Hvad er der?
Cristina sms'ede og sagde, at hun har det godt.
Hun føler sig klar.
Det ville jeg bare sige.
Børnehave, high school, college...
Medicinstudium, reservelægetiden... Det hele fører til det her øjeblik.
Held og lykke.
April?
Kom nu. Kan du ikke engang se på mig?
Nej...
Det skyldes ikke dig, Jackson.
Det er Jesus.
Jeg var jomfru, fordi jeg elsker Jesus. Og nu hader Jesus mig.
Nogle kan ikke klare presset.
- April Kepner? - Hej.
Andre udvikler sig.
Jackson Avery.
Her.
Undskyld.
Nu kan man ikke gøre mere. Hverken læse eller forberede sig.
- Cristina... - Lad viljen styre det.
Cristina Yang.
Tiden er inde.
Meredith Grey.
Det eneste, man skal gøre, er at indfinde sig.
Alex Karev?
Alex Karev!